DET STÆRKE KØN
Dagenham ved Themsen udvikler sig til bilindustriens højborg.
På denne og andre fabrikker laver Ford 3.000 biler om dagen.
Det er Europas største bilfabrik. Og den fjerdestørste i verden.
Ford fremstiller her 3.100 biler om dagen. Og 1,5 million Ford Cortina.
Den stilfulde motorhjelm skjuler en lydløs V4-motor, -
- luksus-indtræk, elegante detaljer. Sus af sted med stil.
Ford har ca. 18 kvadratkilometer fabrikker i fem europæiske byer -
- med et gulvareal på næsten fire millioner kvadratmeter.
I 1968 VAR DER ANSAT 55.000 MÆND PÅ FORDS FABRIK I DAGENHAM...
...OG 187 KVINDER
Min lampe virker ikke.
Du har sgu mere støtte end Arsenal.
- Ja, du har kun bistik. - Du er fandeme fræk.
Desmond Dekkers hit "Israelites" på årets hidtil varmeste dag.
På med bikinien, piger, og tag det køligt.
Så i sving.
- Connie? Vil du ikke vise mig... - Jo, om fem minutter.
Godmorgen.
- Alt i orden? - Jeg sov over mig.
- Hvordan går det med George? - Jeg har været oppe den halve nat.
Du skal nok nå det.
28. MAJ 1968 FABRIKKEN VED THEMSEN SYERSKERNES HAL
Mand!
De damer, må jeg afbryde et kort øjeblik?
Opfør jer nu pænt. Dæk jer til.
Tænk, hvis jeres mænd så jer. Hvad ville de ikke sige?
- Hør efter, piger. Det er vigtigt. - Tak, Connie.
Hold mund! Hold så mund.
Vil I høre det eller ej?
Hør nu her. Jeg vil citere Winston Churchill:
"Det er ikke enden. Ikke engang begyndelsen på enden..."
Kom dog til sagen!
De damer, hør nu efter. Jeg gør mit bedste.
Den svarfrist, vi gav ledelsen -
- i vores klage over løntaksterne til jer ufaglærte, -
- er nu overskredet. Hold mund!
Og det vil sige, I skal stemme om, -
- hvorvidt vi skal gøre alvor af truslen i vores brev.
Øjeblikkeligt stop for alt overarbejde.
Og en endagsstrejke den 29. maj.
Er I med?
Dem, der stemmer for en faglig aktion, rækker hænderne op.
Og imod?
Fuldt hus!
Jeg taler med ledelsen i morgen og informerer dem om jeres beslutning.
Er han ikke skøn?
- Vi gjorde det! - En gang skal være den første.
- Alle de andre røvhuller strejker. - Siger du også det til David Frost?
- David Frost! - Jeg ved, du er vild med ham.
- Lidt skræmmende, ikke? - Jeg er rigtig stolt af os.
Jeg kæmpede mod Rommel i krigen.
Dengang var jeg aldrig bange, som jeg er, når jeg skal ind til dem.
Tillykke med fødselsdagen, Sandra.
Hvor er det sødt af dem.
- Vil du med, George? - Kom nu, Connie.
Lyseslukker!
- Tillykke, min skat. - Tak, Albert.
Nyd nu din aften.
- Nej, helt ærligt, Dave! - Det er bare en sikring.
- Tag det roligt. - Hvad fanden skulle det ellers være?
- Åh nej, nu går han i gang. - Stem i, alle sammen.
Ren Liberace!
den gamle sa' af sted stik nu af
ingen svinkeærinder vil jeg ha'
Gudfader!
- Hvor er Brenda? - Hvor tror du selv?
Det er da løgn!
Dit indtræk holder da højst en uge til.
Jeg vil vædde på, jeg ved, hvem der har syet det.
Kom i gang. Ellers når vi ikke buffeten.
- Nogen, der skal have en til? - Ja tak.
- George? - Nej, så kan jeg ikke sove.
- Connie? - Ja tak.
- Bare en lille en. - Gin og tonic, en lille fad. Dave?
Hvem vil danse med mig nu?
- Vil du ikke lige sidde ned, Sandra? - Nej, jeg vil have en Snowball.
Kom nu, George. Du har ikke trådt ud i... Kom nu.
Må jeg få denne dans, George?
Jeg vil holdejitterbug og twist ved lige.
Pas nu på. Du skal være i topform i morgen.
- Godnat. - Sandra. Sandra!
- Tillykke med fødselsdagen. - Godnat.
Hov, jeg bor da ikke her.
Hvad nu?
- Hvad skulle det til for? - Ikke for noget. Jeg kan lide dig.
- Hvor skal du hen? - Ikke herude.
- Nå, det er du for fin til? - Ja, faktisk.
Graham? Graham? Så er der morgenmad.
Værsgo.
- Jeg har det ikke så godt. - Har du ikke?
- Du er ikke varm. - Jeg har ondt i maven.
- Hvad er der med din hånd? - Ikke noget.
- Så lad mig se den. - Nej.
Jeg har ikke gjort noget. På ære.
Var det mr. Clarke igen?
Det skal nok gå, ikke?
Spis din morgenmad, og kom i tøjet. Jeg skal nok ordne det.
Tjep tjep, Sharon.
- Eddie, kom nu ud af fjerene. - Gå med dig. Jeg er ved at dø.
Det er vi alle sammen. Men vi skal alle på arbejde.
Eddie?
Din frække kælling! Kom her!
Gud, nej. Lort.
Lort, lort, lort. Pis.
Ja?
Mr. Clarke? Må jeg tale med Dem?
Hvad kan jeg hjælpe med?
De har slået min søn.
På hans hånd. Med spanskrøret. Og det er ikke første gang.
Nå ja, O'Grady. Nu husker jeg det.
Han havde glemt sin vinkelmåler. Og det var ikke første gang.
Om det så var sket 100 gange, vil jeg ikke have, De slår ham.
- De bor i alment boligbyggeri, ikke? - Hvad har det med sagen at gøre?
De drenge, der kommer derfra, -
- har tit svært ved at tilpasse sig og opføre sig, som det kræves her.
De kan ikke gøre for det.
Deres forældre mangler disciplinen fra den akademiske verden.
Så drengene kan ikke få støtte fra forældrene.
Men de falder til efterhånden.
Det vil Deres søn sikkert også, hvis han får chancen.
Men tak for Deres bekymring, mrs. O'Grady.
- Er der noget galt? - Skrid.
- Er det her Sandras? - Ja, jeg ved det godt.
Connie? Con! Nu har Sandra gjort det igen.
Du må sige noget til hende. Snakke med hende.
Du skal ikke vinke. Vi brokker os over dig.
- Du kan ikke dække over hende. - Jeg snakker med hende.
Så kommer skyllen.
Se lige der. Det loft er jo til grin.
Hvor mange gange har vi sagt, de skal reparere det?
- Ved du hvad, Connie? - Albert.
Undskyld. Jeg var ikke klar over... Du godeste.
Jeg var ikke klar over... Undskyld.
- Hvad ville du sige? - Der er møde i morgen.
På Fords hovedkvarter i Warley.
- Det er løgn? - Nej.
Syerskerne truer med at strejke, og de er helt rundt på gulvet.
Vi skal lægge en god strategi.
For de har Hopkins og Jones og Grant, det gnavne røvhul.
Hvem har vi på vores side? Vi har...
...Monty Taylor fra hovedkontoret.
Så er der mig. To. Og dig, Con. Tre.
- Så mangler vi en. - Hvorfor?
Et gammelt krigsfif, Eileen.
Hav altid flere med dig, end fjenden har.
Og duk op, når de mindst venter det. Hvem vil være vores fjerdemand?
Nogen frivillige? Nej?
- Vil du? - Må jeg være fri!
Kom nu. Det giver en fridag.
Ja, så vil I alle sammen. Den går ikke.
Hvad?
Du vil være alle tiders, Rita.
Så pyt da.
- Hvordan går det, Gordon? - Hvor skal du hen med dem?
Det er den nye Escort. Folk er vilde med den.
De kan rende os. Vi har stemt om det. Vi tager ikke noget overarbejde.
Vi havde for længst strejket, hvis vi skulle arbejde i den her svinesti.
- Ved I godt, det regner ind? - Ja.
- Vi ses. - Han kan vist godt lide dig.
Og nu bliver politiet skubbet tilbage.
De skriger nu. Helt hysteriske. Bannerne bruges som køller.
Nej, ikke så meget. Se nu, hvad du har gjort.
Sharon? Sluk for fjernsynet. Lige nu.
Væk din far.
Vågn op, far.
Få fingeren ud, og hjælp jeres mor.
Har jeg ikke sagt, du får firkantede øjne?
Martine har fået farvefjernsyn. Jeg har selv set det.
Nå, så har hun det?
Så må du jo se fjernsyn hos hende. Det vil hendes mor elske.
Vi får farvefjernsyn, så snart man kan leje et.
Det må du ikke love dem. Vi har ikke betalt køleskabet ud endnu.
Eller sofaarrangementet.
- Og med al balladen på arbejdet. - Hvad for en ballade?
Nå, det. Det var bare en afstemning.
Der er først ballade, når I strejker. Gudfader.
Nej, ikke det blik. Det var bare for sjov.
Jeg er stolt af dig. Vi er alle stolte af, at I står fast.
Vi væddede om det. De troede ikke engang, I ville stemme.
Godt skuldret.
Det er ikke bare en afstemning nu.
Der er et møde i morgen. Med alle cheferne.
Og jeg skal med.
- Hva'? - Det går fint.
Jeg stiller mad frem til jer. Hvis jeg er sent hjemme, kan I varme den.
Vi skal åbenbart på Berni Inn. Det ligger på vejen.
- Fornemt. - Ja.
- Det skal nok gå, ikke? - Jo, selvfølgelig.
Vi skal ikke gøre noget. Det er kun mændene, der snakker.
Men nu er der ikke alt for snobbet, vel?
- Er min kjole fin nok? - Ja da.
Jeg er glad for, du tog med.
- Damerne først. - Tak.
- Værsgo. - Mange tak.
- Tænker du aldrig på vægten? - Er det din spøg?
Den bøf... Og bearnaisesauce.
Monty insisterer på at spise her, når fagforeningen betaler.
- Rita? - Ja.
Et godt råd. Når vi kommer til mødet, skal de ikke få dig i nogen fælder.
Hvis de spørger dig om noget, så bøj hovedet og lad mig svare.
Og det allervigtigste: Hvis jeg nikker, nikker du også.
Okay.
- Smagte det godt? - Ja tak. Jeg er stopmæt.
- Mr. Dawson. Vi ventede Dem ikke... - Det er i orden. Ikke noget problem.
Vi er fire i dag. Så du skal nok finde en stol mere.
Ja.
I en tidligere afstemning gik pigerne med til den nye betegnelse.
De gik ikke med til de takstændringer, de fik med i købet.
Og derfor sidder vi her.
Jeg forstår godt pigernes synspunkt. Jeg synes bare...
Tal ikke på pigernes vegne. Hvem ved, hvad der foregår i deres hoveder?
Sagen behandles ved klagenævnet, og der bliver syerskerne hørt.
- Men de kommer ikke foran i køen. - Hør nu her, Peter.
Du kender mig jo. Jeg er ikke på krigsstien over for Ford.
- Har jeg ret, eller har jeg ret? - Du har altid behandlet os godt.
Men vi er jo alle verdensmænd, så lad os komme til sagen.
- Vi mødes igen om to uger... - Monty.
Hør efter. Vi mødes igen. Vi tager herned igen, -
- og den dag skal I garantere, at pigernes klage bliver behandlet.
Men...
Så kan I gå tilbage til jeres chefer og sige, -
- strejken er afblæst på grund af jeres forhandling i dag.
Og vi kan sige til pigerne, at deres sag har førsteprioritet om 14 dage.
- Det lyder rimeligt. - Pigerne bliver ikke glade.
De tager det fint. Så længe de ikke bliver holdt hen af ledelsen.
Så længe det sker på fagforeningens præmisser.
- Vås. - Hvabehar?
Undskyld, Albert, men det er det.
Vi har siddet her i tre timer. "Det er det vigtigste for pigerne."
Hvad i alverden ved du om det?
Se på det her.
Der.
Så kan I sy det sammen.
- Det er vist Fords ejendom. - Årh, lad da være.
Vi skal tage alle de her stykker og finde ud af at sy dem sammen.
For der er jo ingen skabelon.
Vi må tage dem og sy dem sammen i hånden.
Ligesom indtrækket til døren. Det er ikke ufaglært arbejde.
Men det kalder I det nu.
Det kræver en større eksamen.
- Miss... - Nej, mrs. O'Grady.
- Jeg forstår jeres klage... - Det tror jeg faktisk ikke, du gør.
Men det er ikke så svært.
Vi har krav på status som specialarbejdere.
- Hvorfor ikke... - Jeg er ikke færdig.
Og hvad angår at springe foran i køen...
Vi sendte klagen for flere måneder siden.
I har bare ikke gjort noget ved det. Og vi ved jo alle hvorfor.
Fordi kvinder aldrig har strejket. I troede, det ville gå væk af sig selv.
Beklager, men så nemt bliver det ikke. For vi går ingen vegne.
Vi gør præcis, som vi har sagt.
Vi nægter overarbejde. Og vi strejker i et døgn med øjeblikkelig varsel.
Og hvad der så sker derefter, det er op til jer.
Undskyld, men jeg skal videre. Tak for i dag.
Godeftermiddag, d'herrer. Tak.
- Jeg blev til grin foran Hopkins! - Jeg anede ikke, hun ville gøre det.
- Se ham i hovedet. - Tag det roligt. Du var alle tiders.
Sådan. Man skal have pæren i orden.
Derfor valgte jeg kvikke Rita.
Det var fantastisk, da du hev det indtræk op af tasken.
Jeg havde ikke forventet, du var så velforberedt.
Nej, han havde ret. Det var nogle, jeg havde hugget.
Eddie bruger stykkerne til at lappe vores telt med.
Det var stadig flot. Tag jer ikke af Monty. Ham klarer jeg.
Må jeg få dem tilbage? Tak.
- Hvad vil du sige til dem? - Du kan selv sige det.
- Det er din skyld. - Fint. Hold den her.
Okay...
Alle går ud.
- Jeg trænger til en kop te. - Nej, noget stærkere.
Jeg er klar over, det er min første dag i embedet.
Og måske er der noget, jeg har misforstået.
Men da vi blev valgt ind, var der store forventninger til, -
- at Labour ville udnytte sit nære forhold til fagbevægelsen -
- til at udvikle industrien, -
- så både arbejdsgivere og ansatte fik bedre forhold.
- Det stod vist i programerklæringen. - Det kan jeg love dig for.
Så hvad har I udrettet siden 1966?
Ministeriet har haft to år til at arbejde aktivt for sagen!
Lad mig se, hvad der er opnået på de seneste 12 måneder.
26.000 strejker i Storbritannien, -
- hvilket har resulteret i 5 millioner tabte arbejdsdage.
Fagforeningerne og ledelserne taler knap nok sammen.
Produktiviteten er nede under gulvbrædderne.
Og betalingsbalancen er ganske enkelt katastrofal.
Det er ikke ligefrem noget, der får champagnepropperne til at springe.
Det var alt. I finder selv ud.
Du glemte termoflasken.
- Jeg elsker dig, Dave. Tak. - Jeg elsker også dig.
- Giv dem tørt på, piger. - Tak.
Det er dit, Monica.
VI VIL HAVE RESPEKT
- Er her mødregruppe, eller hvad? - Hej, din gavflab.
- Hvordan går det? - Vi skal lige i gang.
- Vi ses. - Må jeg få et kampråb?
Hej, Eddie.
- Hvad har du gjort ved øjnene? - Det er dødflot, ikke?
Twiggy blev opdaget på gaden.
- Ja, i West End. Ikke Dagenham. - Man ved aldrig.
- Vi må se at lukke porten. - Er det rigtigt stavet?
Luk porten!
Så ved de, vi mener det. Vi er slet ikke så hjælpeløse.
Kom så, piger. Der bliver ikke lavet nogen sæder i dag, mr. Ford.
- Kom herhen, alle sammen. - Kan vi lige stå på en række her?
STØT KVINDERNE
Vi løber tør for sæder.
Kør de her ned til Cortinaerne. Hent bagefter nogle til Escorterne.
Har I lyst til en kop te? Så er der te, damer!
- Vi stiller det ned lidt. - Ellers får vi ondt i armene.
Få fat i Tooley.
- Pas på, piger. Nu er der ballade. - På barrikaderne.
- Hej! - Hvad kommer Brenda med?
Så er der mad. Bananer, æbler, pærer.
Tak for turen, Arthur.
- Han er skøn. - Brenda, dog!
Da jeg skulle til at gå, sagde han: "Alle arbejdere skal stå sammen."
Så tænkte jeg: "Vi to kan da stå sammen lige nu, makker."
Som sagt så gjort.
FORDS HOVEDKONTOR MICHIGAN, USA
Hej, Peter. Det er Bobby. Hvad kan jeg hjælpe med?
- Der er en ny konflikt. - Nu igen? Hvem er det i denne uge?
Kvinderne.
Kom nu, Rita.
Åh nej, nu vaskes ordene af.
Det skal nok gå.
- Pubben er ikke åben endnu. - Monica!
- Jeg vil have pomfritter. - Så er strejkedagen vist forbi.
Jeg skal til hundevæddeløb.
- Jeg lovede min mor at lave mad. - Gjorde du?
Så skide være med det. Nu har vi protesteret.
Så har I fri.
Gå bare hjem.
Forresten, Rita. Godt klaret.
Det var din store kæft, der fik os ud i det her.
Jeg har lige været hjemme hos dig.
Jeg kommer lige hjemme fra dig. Jeg troede, du for længst var hjemme.
Jeg er heldig, hvis jeg kan få drengene til at blive en time.
Jeg vil gerne tale med dig. Vil du have en kop te?
- Undskyld, men jeg skal... - Jeg giver.
Så lad gå. Det styrter jo ned, så en hurtig kop skader ikke.
- Lad os sætte os derover. - Jeg drypper på gulvet.
Ud med sproget, Albert.
Konflikten handler slet ikke om, om I er specialarbejdere.
Ford gav jer mindre i løn, fordi de kan.
De har ret til at give kvinderne lavere løn end mændene.
Over hele landet får kvinder mindre, fordi de er kvinder.
I vil altid komme i anden række og skulle slås om krummerne.
- Indtil I... - Indtil vi får ligeløn.
Ja.
Hvorfor er det så vigtigt for dig?
Jeg er vokset op hos min mor. Mig og mine brødre.
Hun arbejdede hele livet og betalte min tante for at passe os om dagen.
Det var et hårdt slid.
Især fordi hun fik mindre end halvdelen af, hvad mændene fik.
For det samme arbejde.
Og ingen overvejede, at det kunne være anderledes.
Ikke for hende.
Nogen må forhindre svinene i at slippe af sted med det år efter år.
Og det kan du. Tro mig, Rita.
Hvad med Connie? Vi har jo valgt hende som tillidsrepræsentant.
Vi har brug for en leder, som kan engagere pigerne.
Og få alle pointerne frem. Og det kan Connie ikke.
Ikke nu. Ikke som George har det.
Jeg har talt med hende. Hun overlader med glæde pladsen til dig.
Du behøver ikke svare nu.
Men sov på det. Vil du love mig det?
- Vil du vente herinde? - Hva'?
Vil du vente her i bilen? Kom nu. Det styrter jo ned.
- Jeg drypper. - Ja, men kom nu bare.
- Din bil bliver våd. - Skynd dig ind.
- Tak. Gud, nej. - Du er jo gennemblødt.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Vi har mødtes før. Kan du huske, vi mødtes på gangen?
Ja...
Jeg har håbet på at støde ind i dig i et par dage.
Vil du skrive under på min klage?
Jeg klager til rektor over mr. Clarkes brug af spanskrøret.
- Han mener åbenbart... - Var du der af samme årsag?
Ja, han var så indiskret at nævne, du kom i samme ærinde.
Han insinuerede, vi begge var hysteriske og skulle falde ned.
Jeg havde alt det, jeg ville sige, i mit hoved, men...
Ingen kan tale fornuft med mr. Clarke.
Man skal bare høre efter. Han hundser med folk.
- Og derfor slår han dem. - Ja.
Okay, har du noget at skrive med?
Tak.
- Nu holder det op. - Der var jeg heldig.
Tak.
Jeg ved, du ikke nævner det, fordi du gerne vil være høflig.
Men da vi mødtes i gangen, var jeg meget, meget vred.
Normalt bruger jeg ikke den slags sprog.
Jeg sagde til mr. Clarke, han var en pikansjos.
Gjorde du det? Fint nok.
Det er han jo også.
Nu kommer de.
- Jeg efterlader en sø her. - Helt i orden. David tager bagsædet.
Den kjole... jeg har set den før.
- Den er meget flot. - Tak.
- Den er fra Biba. - Er den? Den er i hvert fald flot.
- Hav en god dag. - I lige måde.
- Opfør dig nu pænt. - I lige måde.
Hold da helt ferie. De er vist krympet i vask.
- Hotpants fra Mary Quant. - Giv hende dem igen. Det er tortur.
- Jeg synes, de er flotte. - Tak.
Brenda har jo ret. Det her er Dagenham.
Hvis man vil opdages her, skal der endnu mere til. Så det er min plan.
- Det var alle tiders i går, hva' - At strejke?
Ja. Det var en forsmag på, hvordan det kan blive.
Det er jo det, det handler om.
Jeg kunne ikke se en hånd for mig.
Da han så endelig tændte lyset, sad den i mine øjenvipper.
- Så er jeg her. I sidste øjeblik. - Connie? Con?
Jeg skal sige noget til dig.
Undskyld, men jeg...
Hvis jeg går mere ind i det her med Albert, -
- er det kun på grund af min store kæft.
Du er fabrikkens sjæl. Det har du altid været.
Se dog på mig. Jeg er helt ude i tovene.
Du kan gøre det. Og du skal gøre det.
Mand!
Hej, Brian.
Har du en sok dernede, eller er det en stivert?
- Hvad laver han? - Han fumler.
Tak, Connie. En til hver.
- Ja, sig noget til dem, Rita. - Giv dem tørt på!
Ignorer det.
Det er ren rutine dagen efter en demonstration.
I den tone? "Jeres aggressive tilsidesættelse af proceduren."
- De mener det ikke. - Hvorfor siger de det så?
Sådan har man altid gjort. Det står i reglerne for den slags strejker.
Beklager, men sådan leger vi ikke.
Vi er ikke dine mænd.
Vi er os. Og vi finder os ikke i den tone.
Alle, der stemmer for at intensivere vores faglige aktion -
- ved øjeblikkeligt at strejke, til vi får samme løn som mændene...
- Hvad? - Ligeløn?
Hvorfor ikke? Det er jo sagens kerne.
Vi får fabrikkens laveste takst, selvom vi er specialarbejdere.
Og det er der kun én grund til. Det er, fordi vi er kvinder.
Og på arbejdsmarkedet får kvinder mindre end mænd uanset indsatsen.
Så fra nu af må vi kræve ligestilling -
- og takster baseret på indsatsen og ikke på, om man har en pik.
Den her strejke handler kun om en eneste ting.
Retfærdighed. Ligeløn eller ingenting.
- Hvem stemmer for? - Ja!
Alle sammen ud!
Jeg har ikke noget med det at gøre.
Så alle strejker?
Ja, og derudover er kravene blevet lidt mere omfattende.
- I guder! - Satans.
Vorherre til hest. Ligeløn? Hvad havde du tænkt dig, Monty?
Det var ikke mig. Albert gik bag min ryg.
Han er en tidsindstillet bombe. Hvis nogen skal ristes, så er det ham.
- En rigtig ballademager. - Send ham ind.
Jeg forsøgte at dække over dig, men nu får du virkelig en røvfuld.
Jeg er klar.
Det her er en besværlig sag. Det ved du godt, ikke?
Den skaber vanskeligheder for en hel række andre forhandlinger, -
- som fagforeningerne allerede er røget i totterne på ledelsen over.
Hør nu her, kammerat.
Du opfordrer disse kvinder til at blive militante.
Det tager fokus væk fra mændene. Og de er jo trods alt vigtigst.
Vi er ikke afvisende over for sagen, -
- men fagforeningen må holde for øje, hvem der kommer i første række.
Selveste Marx sagde:
"Mænd skriver selv deres historie." Mænd, Albert!
Men sagde han ikke også:
"Et samfunds fremskridt kan måles på kvindernes sociale position"?
Eller var det en anden Marx? Var det Groucho?
Ligeløn over hele linjen. Er det ikke en kamp, I vil tage?
Selvfølgelig er det det. Og det ved I godt.
Ved I hvad? Denne Rita har flere nosser end I tre tilsammen.
Og hun er ikke bange for at få dem i klemme.
Og jeg vil hjælpe hende.
Hvis I faktisk er en organisation, der vil kæmpe for jeres medlemmer, -
- så letter I alle tre jeres tunge røv fra sædet og hjælper hende.
Skidegodaften.
Vi arbejder ikke til ufaglært-takst. Gu er vi ej ufaglærte.
Vi vil påpege, hvordan her er, og hvor uretfærdigt det er.
Men vi er en del af en meget større kamp.
Hvad med at støtte os?
Måske lærte I noget, hvis I hørte efter.
Nu må alle kvinder banke i bordet.
Vi kan og vil ikke længere acceptere disse vilkår.
Far! Pas på panden!
Pis! Av! Nej, det mente far ikke.
Mange tak.
Du var fremragende!
Øjeblik.
FORD I LIVERPOOL
I laver det samme for Ford i Liverpool, -
- som vi gør i Dagenham. Så I ved, vi er specialarbejdere.
Hun ser da meget godt ud.
LEDELSE NÆGTER KRISE
Se de store linjer. Strejk på alle kvinders vegne, ikke bare syerskers.
Lad ham nu være. Koncentrer jer om arbejdet.
Hvad er retfærdigt? Hver og en af os har ret til samme løn som mændene.
Alle, der stemmer for, rækker hånden i vejret nu.
- Hej. - Hvordan gik det?
Vi slagtede dem. Alle som én forlod fabrikken.
- Det var helt utroligt. - Flot klaret.
Jeg ser lige til børnene og kysser dem godnat.
Jeg tager lige lidt penge.
- Hvordan er det da, du ser ud? - Det var far.
Få ham til at prøve igen. Jeg smutter. Vi ses.
- Du kan godt køre dem i skole, ikke? - Selvfølgelig.
- Alt er i orden her, ikke? - Hvorfor skulle det ikke være det?
Fint. Hav en god dag. Vi ses.
- Det er min sidste. - Hva'?
Skjorten. Det gik lige op for mig.
Undskyld, jeg glemte at vaske i går. Jeg gør det i aften.
- Pas godt på far. - Hej, mor.
Hav en god dag.
Hvilken vej?
- Nej, Rita, det er her. - Det må være deroppe.
- Der er det jo. - Hold da helt kæft!
Vi vil have respekt! Vi vil have respekt!
- Få banneret op. - Ligeløn til kvinder!
Jeg støtter jer!
Ligeløn til kvinder!
Vi vil have respekt!
Jeg er færdig klokken fire. Ring til mig!
- Utroligt, så meget de støtter os. - Vis os varerne.
Vent lidt, piger!
Banneret er ikke foldet helt ud.
VI VIL HAVE SEX
- Kender det godt. - Se væk, drenge.
Strejkende kvinder fra Ford i Dagenham -
- kæmpede i dag for ligeløn i Westminster.
Nogle kunne nemt overtales til at demonstrere deres yndigheder.
Politik er spændende, når man først går til makronerne.
- Hvor længe holder pigerne stand? - Vi bliver ved.
- Støtter din mand dig? - Det skal han da.
Selvfølgelig gør han det. Vi støttede også mændene, da de strejkede.
Har du noget imod at blive kaldt Revlon-revolutionæren?
Har de tilbudt dig et modeljob?
Du taler vist med den forkerte.
Jeg vil helst bare udtale mig om strejken.
Denne strejke er ikke en specifik lønforhandling.
- Det må jeg nok sige. - Ja, hun klarer det godt.
Laurie Cannon, BBC News...
Hun nævnte dig i fjernsynet. Det er sgu noget af en kone, du har der.
- Jeg smutter. - Allerede?
Jeg skal hente ungerne. Rita er først hjemme efter seks.
- Så jeg må tage ungerne. - Hjem og på med forklædet.
Bed hende om at få fingeren ud. Det har varet længe nok nu.
- De trækker det ikke ud med vilje. - I klarer jer, men det gør jeg ikke.
- Jeg orker ikke den skide strejke. - Nej, men de skal nok ordne det.
Så snart de kan. Vi ses i morgen.
Ja, vi ses. Vil du lige fylde op, Pete?
Hvad skal jeg stille op? Kom selv og se.
Det er jo det, jeg siger.
Der er ikke flere færdige sæder. Punktum.
- Frank, hvad skal jeg lave? - Vi går hjem.
Ikke nogen sæder, ikke noget arbejde. Til nogen af os.
Det var da tidligt.
- Hvad sker der? - Du har fået lukket fabrikken. Flot.
Ford i Dagenham, den store bilfabrik, ligger nu øde hen.
Tusinder gik hjem, ramt af strejken. Produktionen står stille.
Ford taber millioner på mistet eksport.
Indtil konflikten mellem ledelsen og de kvindelige syersker løses, -
- forbliver fabrikkens porte låste for alle ansatte.
- Alt i orden? - Ja.
- Har du haft en travl dag? - Ja.
Nu gælder det, Eddie.
Hele fabrikken er lukket, og det har Ford ikke råd til.
Jeg er ked af det med dig og de andre gutter.
Du skal da ikke tænke på os. Det snakkede vi også om.
Det er dejligt varmt, så det går nok, hvis de lukker for gassen.
Men ved du hvad, Eddie? Jeg ved godt, hvordan det er.
Alle de gange, hvor I har strejket, har vi piger jo støttet mændene.
Da havde vi heller ikke noget arbejde.
- Er der noget, der nager dig? - Hva'?
- Er der noget, der nager dig? - Nej, så ville jeg sige det.
Godt.
Det har heller ikke været nogen nem dag for mig.
Tak, fordi De ventede. Nu er mr. Ford klar.
Knægten sagde, I kunne klare det her. Ved I, hvem vi er oppe imod?
Socialistisk arbejderparti? Det skide revolutionære kommunistparti?
- Hvor er hun fra? - Hun er vist ikke medlem noget sted.
Hun er ikke kommunist. Hun ligner...
Hvad så, om hun ligner Jane Fonda?! Jeg vil vide, hvorfor hun gør det.
Hun har ingen politisk baggrund, heller ikke i arbejderbevægelsen.
Hendes mand er moderat.
- Hun vil bare brokke sig. - Brokke sig?
England har nok at brokke sig over.
Hvis den kvinde får sin vilje, må vi føje hende over hele verden.
- Forstår I det? - Det forstår jeg godt.
Godt. Så gør noget ved det.
- Så er du vist med det næste fly? - Ja.
Hr. premierminister, De forstår vist ikke, hvor presserende...
...presserende sagen er.
Apport. Dygtig dreng.
Hvis De ikke hjælper mig med at regulere fagforeningerne, -
- kan jeg ikke få landet i arbejde.
Vi må træde varsomt. Vi må inddrage dem i processen.
Uden fagbevægelsen var der ikke noget Labour.
Jeg var aktiv i fagbevægelsen, -
- da du lå ved din mors bryst, så medmindre du kan tilføje noget, -
- ser jeg helst, du holder mund. Harold, du bad mig selv tage posten.
- Du udnævnte mig. - Du er min bedste mand, Barbara.
- Det har jeg sagt så tit. - Jeg kan ikke gøre det uden dig.
- Jeg har brug for dig. - Det er Jack Scamp, du har brug for.
Tilkald Jack, når der er dødvande. Han sætter dem ned med øl på bordet.
Forhandlinger lige ud af posen. Han er vejen frem.
Med øl på bordet? Det løser nok ikke den nye sag på Fordfabrikken.
187 syersker, alle sammen kvinder.
Måske lidt pindemadder var sagen?
Pindemadder. God idé.
- Havde du en god rejse? - En lang rejse.
- Jeg er ked af, du måtte herover. - De høje herrer tager det alvorligt.
- Kom indenfor. Min kone laver mad. - Jeg vil ikke være til ulejlighed.
Det er det mindste, jeg kan gøre. Lisa, det er Robert Tooley.
- En fornøjelse. - I lige måde.
Jeg har lige sagt til Peter, jeg bare kan spise på hotellet.
- Det er ikke noget problem. - Hun elsker at lave mad.
- Lad mig tage din frakke. - Tak.
Kom og få en drink. Jeg kører dig tilbage senere.
- Tak. Det smagte skønt. - Ja, dejligt. Tak.
- Vil du komme med nogle cognacglas? - Det kan du tro.
Lisa... Må jeg kalde dig Lisa?
Du må have hovedet skruet godt på. Du har læst historie på Cambridge?
Ja.
Hvad er din holdning til vores lille problem på fabrikken?
Tager han for ofte fløjlshandskerne på?
- Skulle han være mere håndfast? - Bestemt ikke. Snarere tværtimod.
Vauxhall har ingen problemer med fagforeningen.
General Motors har nok en mere samarbejdsvillig ledelse.
Men hos Ford er I...
I beskæftiger jer kun med fagforeningerne af nød.
I tolererer dem.
Så de går mere i forsvarsposition og bliver mere aggressive mod jer.
Det er en meget...
...progressiv holdning. Mener du ikke også det?
- Ost. - Hvad?
Vi har en stilton. Vil du ikke hente den?
- Og nogle druer. - Ja, god idé.
Det ville være skønt, tak.
Der er en blomkål eller et kålhoved til hver.
Kan du ikke skaffe noget andet?
- Han er godt nok vild med dig. - Jeg har aldrig smagt ananas.
- Sandra, her er din strejkeløn. - Tak.
- Tre pund? - Ja, de rækker ikke langt.
Fagforeningen har desværre ikke råd til mere.
- Jeg kan godt tage dem igen. - Nej.
Sandra? Blomkål eller kål?
- Nej tak. - Tag nu et.
Nej. Jeg klarer mig. Jeg skal også gå nu.
Vi ses senere.
- Det er Connies. Har du set hende? - Jeg skal nok give hende det.
- Er det Connies? Jeg tager det med. - Nej, Rita, du skal ikke klare alt.
Jeg skal alligevel besøge hende.
Er det en rigtig ananas?
- Må jeg smage? - Ja, værsgo.
Hej hej.
- Vi ses, Rita. - Værsgo at tage for jer.
Connie? Connie, er du hjemme? Jeg har en gave til dig.
Det er fra Brendas filejs. Til afveksling fra kartoflerne.
Albert siger, der er et vigtigt møde nede i fagforeningen.
- Han synes, vi begge to skal komme. - Det synes jeg ikke.
Hvad mener du? Connie?
George er syg, Rita. Det ved du jo.
Det... rammer ham.
Strejken har gjort det meget værre. Han må komme i første række.
- Jeg ved godt, det er hårdt... - Nej, du gør ej.
Jeg er ikke længere hans kone. Jeg er mere som en søster.
Men jeg er hans.
Og han har kun mig nu.
Jeg siger ikke, at du skal svigte ham.
Men du har også et liv, der skal leves.
Ellers ødelægger krigen begge jeres liv.
Tag det roligt. Jeg er her. Jeg er her.
Pyt med det. Jeg skifter det.
- Kom ud af sengen. - Du er sgu da ligeglad.
Jeg ved godt, du vil få mig sendt væk!
Hold nu op. Hold op.
Undskyld. Undskyld.
- Det er mr. Tooley fra... - Goddag, mr. Taylor.
Få strejken stoppet så snart som muligt.
De ved vist ikke, hvilken side jeg er på.
- Jo. Jeg har set på din sag. - Min sag?
Du er vist kun på din egen side.
Hvabehar? Det vil jeg ikke sidde og høre på.
Ja, gå du bare. Så er fagforeningen lukket inden et halvt år.
Industrien har ikke råd til at give kvinderne ligeløn. Basta.
Hvis industrien tvinges til det, vil lønudgifterne knuse den, -
- arbejderne bliver fyret og melder sig ud af fagforeningen, -
- og det bliver døden for fagforeningen, det vil sige dig.
Så er der ingen grund til at besøge d'herrer via... var det Berni Inn?
The Queens Head? The Chequers? Det er mange restauranter.
For ikke at nævne rejser med alt betalt til fagforeningskongresser -
- i Paris, gud døde mig.
De menige gallere. Flot klaret, Monty.
Hvis de kvinder får deres vilje, er du på skideren.
Tænk mindre på, hvad fagforeningen kan gøre for dig, -
- og mere på, hvad du kan gøre for fagforeningen.
Få så stoppet den strejke... hvis du vil være så venlig.
Personalemapper. Alle har svage punkter.
Man skal bare finde dem.
Hallo?
Ja, hallo. Det er mig.
Jeg fik din besked. Tak. Jeg var der ikke, da du kom forbi.
Hvad?
Er det rigtigt?
- Hej, Gordon. Går det godt? - Ja. Hvad med dig?
Du har det vel fint. Du behøver jo ikke arbejde.
Du kan være principfast. Du er ikke forsørger.
Fint med lidt ekstra penge. Men jeg er nødt til at arbejde.
Betale for el og mad og kul, alt det basale. Det kan jeg ikke nu.
Din idiot.
- Støtter De kvindernes strejke? - Nej, de skal ikke have det samme.
- De går ikke ind for ligeløn? - Nej.
Mændene er forsørgere. De skal ikke strejke. Deres mænd arbejder her.
Nu hvor der ikke er arbejde til mændene, bliver de nervøse.
Og Ford har sat Monty på plads.
Så pas på med, hvad du fortæller ham.
Det er vores køleskab.
- Hvad sker der? - Vi har ikke afdraget.
De sidste af mine penge gik til elregningen. Har du nogen?
Skal jeg nu også holde døren for jer? Gøre livet lidt lettere for jer?
Du har brugt alle pengene. Det sidste af vores nødkasse.
Jeg betalte mælkemanden. Men nu har vi ikke noget køleskab.
Hvorfor?
- Han kunne godt vente en uge. - Han ville betales.
Du skulle have sagt, vi var flade. Jeg styrer pengesagerne!
Og hvis du var god til det, havde vi penge tilbage!
Velkommen til den virkelige verden. Når man strejker, -
- løber man tør for penge, og alt ender i skænderier.
- Hvad er der med dig? - Hold kæft.
Hej, Rita. Jeg troede, I arbejdede igen.
- Kom nu ind. - Om lidt, skat. Nej, vi strejker.
Nå... Jeg er sikker på, jeg så Sandra på fabrikken.
- Sandra? - Ja.
- Vent lidt. - Vi ses.
- Undskyld, mor skal ordne noget. - Men du sagde...
Eddie, se lige efter Sharon! Jeg er tilbage senere, skat.
Ja, det kan jeg lide. Smukt. Hej. Sally, ikke?
- Sandra. - Sandra, ja. Løft hagen.
Se på fuglen. Sådan. En lille smule sexet.
Fabelagtigt. Jeg skal lige ned på gulvet.
Det kan jeg lide, det kan jeg lide, og det kan jeg fandeme lide.
Hvad siger I, drenge? Jeg har glemt alt om bilen.
Alle tiders. Så skal jeg lige højt op.
Se lige ind i kameraet, Sandra.
Hold den, Sandra.
Undskyld, må jeg lige få et øjeblik?
- Kan du lige... - Bare et øjeblik. Undskyld.
- Det har altid været min drøm. - Det ved jeg godt.
Jeg ved ikke engang, om jeg går op i ligeløn.
Det er stadig et lortejob.
Det er bare en brochure...
Det er kun en branchebrochure, men det kan føre til mere.
- Jeg vil ikke svigte jer... - Du har ikke svigtet os.
Du er da ikke gået tilbage til arbejdet, vel?
Eller er det aftalen? Du fik job som model for at genoptage arbejdet.
Men du er jo ikke begyndt endnu...
- De bruger kun billederne, hvis... - Sandra, altså.
Se dig lige.
Du er model. Du er et naturtalent.
De kunne ikke få en bedre.
Men det kunne du.
Der er hun jo. Vi har travlt nu, søde.
Slæng dig op ad denne bil. Jeg skal nok kigge væk.
LIGELØN
Hvad siger du til det her?
Nej?
FORDKVINDER KÆMPER VIDERE
Hej, mor.
DAGENHAMKVINDER I MODVIND
- Vi skal køre nu. - Ja. Undskyld, skat.
- Skal du ud? - Ja. Det har jeg jo fortalt.
Rita bad mig om at komme. Man skal kæmpe for det, man tror på.
Det ved du mere end nogen anden.
Tror du, jeg ville stille op igen, hvis der udbrød krig en gang til?
Det ved jeg, du ville.
Jeg elsker dig.
Gå så.
Fru minister, fagforeningerne skifter side.
- De andre. Normalt står de sammen. - Ja, det kaldes solidaritet.
Mændene vil genoptage arbejdet.
Deres fagforening trækker støtten tilbage og lægger pres på kvinderne.
De er tilbage, inden ugen er omme.
I går ud fra, pigerne gør, som der bliver sagt.
Det er ikke min skyld.
- Connie... - Du sagde jo, det var vigtigt.
Undskyld, jeg kommer så sent. Vi skal nå at tale sammen.
- De er klar nu. - Damerne først.
De trækker deres støtte tilbage. Gutterne har fået nok.
Så hvad de end siger, skal I ikke tro på dem. Vi ordner det senere.
Vi støtter dig stadig hundrede procent, Rita.
Dig og pigerne. Vi siger ikke andet.
Vi har fået repræsentanter fra andre fagforeninger til at støtte os.
Men ikke de vigtigste?
Nej, men vi skal nok trænge igennem.
Men som det ser ud nu, med landsmødet lige på trapperne, -
- var det mest fornuftige nok bare at stemme om det.
Så ville vi få en endelig og bindende støtte. Ikke også, kammerater?
- Og så sidder vi ikke med aben. - Nemlig, Monty.
Vi forventer som sagt de andres fulde støtte.
Vi tager til Eastbourne og taler med dem, før han gør.
"Endelig og bindende støtte, kammerater." Hvor er han fræk.
Jeg glæder mig til at se hans ansigt, når vi tropper op.
Vi kan klare ham.
- Vi kan klare hvem som helst. - Nemlig, kammerat.
Nej! Nej, George!
Connie!
Luk mig ind!
Må Gud den almægtiges velsignelse og Faderen, Sønnen og Helligånden -
- altid være hos dig. Amen.
- Det gør mig så ondt, Connie. - Nej, det gør ej.
Hvad?
Du så ham som en klods om benet, der holdt mig tilbage.
- Sig ikke mere, Connie. - Jeg skulle have været der.
- Jeg klarer mig. - Det skal nok gå.
- Hej. - Hej.
- Sikke en overraskelse. - Undskyld, jeg kommer så sent.
Det gør ikke noget.
Undskyld... Vil du have en kop te?
Ærlig talt er jeg ikke i sludrehumør.
Jeg skal heller ikke opholde dig.
Mr. Clarke har fået sin opsigelse. Vi vandt. De fyrer ham.
Nå ja... selvfølgelig. Det er alle tiders.
- Jeg... - Det er skønt.
- Jeg ville bare fortælle dig det. - Tak.
- Undskyld forstyrrelsen. - Det gør ikke spor. Tak.
Jeg er gift med Peter Hopkins.
- Hvabehar? - Fra fabrikken.
Jeg tænkte nok, du ikke vidste det. Jeg vidste heller ikke, hvem du var.
Det er dig med strejken.
Ja, men jeg forstår ikke rigtigt...
Hvis du er kommet for at få mig til at stoppe...
- Jeg har haft en frygtelig dag... - Nej. Nej da!
Bliv endelig ved med at strejke.
Ved du, hvem jeg er? Hvem jeg i virkeligheden er?
Jeg hedder Lisa Burnett. Jeg er 31, -
- og jeg har en lang uddannelse fra et af verdens fineste universiteter.
Og min mand behandler mig, som om jeg er et fjols.
Og dengang jeg læste på universitetet...
...var jeg så lykkelig. Mest på grund af studierne.
Jeg elskede at læse om de utrolige mennesker, der skabte historie.
Og... jeg tænkte over, hvordan det måtte være.
Det må du fortælle mig, når du er færdig.
Du må ikke give op.
Du må ikke skuffe mig.
- Vent, Rita! Hvor skal du hen? - Eastbourne. Jeg har lagt en seddel.
- Havde du ikke opgivet det? - Jeg må af sted.
- Stop, Rita. Hør på mig. - Eddie!
Vi må finde ud af det her. Det er vi nødt til.
Jeg ved godt, vi har haft en dårlig tid. Jeg vil ikke puste til ilden.
Hør nu på mig!
Jeg har ikke sat nok pris på det, du gør...
- Jeg skal nå bussen. - Du har heller ikke været perfekt.
- Ikke nu, Eddie. - Jo, lige nu. Nu skal det ud!
Du synes ikke, jeg tager tingene alvorligt.
Jeg driver bare med strømmen, roder med motorcyklen og reparerer telte.
Men jeg gør mit bedste. Jeg forsøger virkelig.
Jeg drikker lidt, men ikke hver aften, og jeg render ikke med damer.
Og jeg har aldrig lagt hånd på dig. Nogensinde. Heller ikke på børnene.
- I guder. - Hvad? Hvorfor nu det blik?
Er du nu en helgen?
Er du en skide helgen? Fordi du behandler os ordentligt?
Det skulle da bare mangle andet. For fanden, Eddie.
Hvad tror du, hele strejken handler om?
Nej, du drikker og spiller ikke.
Du tager dig af børnene og slår os ikke. Hvor er jeg heldig!
Sådan skal det sgu da også være!
Prøv at forstå det.
Rettigheder, ikke privilegier. Så er den sgu ikke længere.
Jeg troede ikke, du kom.
FAGFORENINGSKONGRES EASTBOURNE
Mine herrer, næste taler er Monty Taylor, -
- formand for Fords Dagenham-afdeling.
- Tak. Jeg skal gøre det kort. - Ja tak.
Alle civilisationens store fremskridt -
- har været afhængige af en gradvis opbygning.
Trin for trin.
Jeg står her i dag, fordi jeg føler min fagforening...
...ved at støtte...
...disse dejlige, modige damer...
...disse...
...heltinder i hårnet...
...på deres færd i kampen for ligeløn uanset hvad...
Men vi må også have fagforeningens problemer for øje.
Derfor beder jeg jer om at betragte kvindernes krav -
- som for høje og for tidlige.
Din hykleriske vendekåbe!
- Vent lidt. - Du kan selv vente lidt.
Beklager, d'herrer.
Det her ordner vi indbyrdes senere.
Deres fjæs har været mere på forsiden de sidste par uger -
- end dit fjæs har på 20 år!
- Jeg vil gerne høre det fra dem. - Kom nu.
Min bedste veninde har lige mistet sin mand.
Han var...
Han var skytte i flyvevåbnets 50. eskadrille.
Han blev skudt ned under et angreb på Essen.
Hårdt såret lykkedes det ham at springe ud.
Jeg spurgte ham, hvorfor han meldte sig til flyvevåbnet, og han sagde:
"De har de bedste kvinder."
Det er rigtigt nok. Og så sagde han:
"Man er nødt til at gøre noget, ikke?"
Man var nødt til at gøre noget. Det stod fast.
For det handlede om principper.
Om at sige fra og gøre det rette.
For ellers kunne man ikke se sig selv i øjnene.
Hvornår ændrede det sig?
Hvornår besluttede vi her til lands...
...at holde op med at kæmpe?
Det gjorde vi vist aldrig.
I er nødt til at støtte os. Vi må gøre fælles front.
Vi er arbejderklassen. Mændene... og kvinderne.
Vi er ikke delt op i mænd og kvinder, -
- men i dem, der finder sig i uretfærdighed, -
- og dem...
...der som vores ven George, er klar til at kæmpe for det, der er rigtigt.
Og ligeløn til kvinder er rigtigt.
Tak.
Jeg anede ikke, du kunne tale sådan.
Der var brændemærker på gardinerne, hvor Montys røv blev ristet.
Jeg skal klare nerverne. Måske stemmer de imod os.
- Hvor længe skal vi vente? - En halv time.
- Vi skriver det på Montys regning. - Genialt.
Eddie?
- Hvad med dig? Hvor skal hun hen? - Have lidt frisk luft.
Jeg er kommet for at sige undskyld.
Jeg har tænkt over det, du sagde...
...og du har nok ret.
Du har ret.
Du har udrettet noget fantastisk, Rita O'Grady.
Og jeg vil støtte dig. Det var det, jeg ville sige.
Men så kom jeg ind, og du stod og talte...
Jeg hørte dig tale...
...og du fyldte det hele. Du var... jeg ved ikke...
Du havde styrke.
Og så tænkte jeg...
...min støtte gør nok ikke den store forskel.
Der, hvor du er nu.
Men gå du bare tilbage til kongressen, så vil jeg...
Eddie?
Du har sagt nogle godt dumme ting indimellem...
Selvfølgelig betyder din støtte noget.
Den betyder alt for mig.
Udmærket, d'herrer. Her er resultatet af afstemningen.
Delegerede for de kvindelige syersker: 79.
Delegerede imod: 48.
Forslaget er vedtaget til fordel for Dagenhams syersker.
"Fagforeningerne står sgu sammen igen."
- Det er ordret citeret. - Jamen dog.
Det er nok på høje tid at indkalde sir Jack.
Så gør jeg det. Jeg opretter en kommissionsdomstol til ham.
Og så er den potte forhåbentlig ude.
Og så lige en ting til. Skaf mig et møde.
- Fru minister? - Med syerskerne.
- Gruppens ledere. - Hvabehar?
Jeg vil møde dem snarest muligt. Ja?
Men det gør ministeren ikke. Det er aldrig sket før.
- Det vil bare opmuntre dem. - Gøre sagen mere troværdig.
Jeg er kendt som en rødhåret furie.
Ikke at jeg vil spille på mit udseende og mine feminine dyder, -
- men sådan er det. Og nu rejser jeg mig, -
- så den rødhårede furie rigtig kommer frem i mig.
Skulle jeg gøre deres sag mere troværdig?
Gudfader! Deres sag er troværdig!
Det er ligeløn. Ligeløn er retfærdig.
Hvis I ikke var sådan et par egoistiske, chauvinistiske, -
- forstokkede fjumremikler, var I klar over det.
Mit ministerium består af fæhoveder.
Jeg er træt af at blive talt ned til og behandlet som en skønhedsdronning.
Få det møde i stand!
- Godmorgen, Eddie. - Hva' så, Albert?
Hør her... hør engang... Tak.
Nu må du ikke gå i panik.
De ringede fra Barbara Castles kontor.
- Eddie... - Hvad er der nu sket?
- Barbara Castle vil tale med mig. - Flot klaret.
Hvem har foranlediget ministerens møde med dem?
Det har hun selv. Mrs. Castle er en kvinde med sine meningers mod.
Jeg repræsenterer Ford. Vi er verdens største bilproducent.
Vi pumper flere millioner pund i Storbritanniens økonomi.
Det er på tide, mine chefer minder et par folk om det faktum.
Har du inviteret Ford-kvinderne til møde på dit kontor?
Jeg måtte forsikre Henry Ford II om, at regeringen ikke støtter strejken.
- Vi må tage tyren ved hornene. - Tiden er ikke moden til det.
For ti år siden... var det din mærkesag.
Dengang var jeg ikke landets leder.
Tal bare med kvinderne, hvis det er det, du vil.
Men du må ikke tirre Ford. Jeg har nok problemer med amerikanerne.
Bare rolig, jeg skal tale med din kone.
- Er hun hjemme? - Rita! Hvad laver du her?
- Jeg vil bede om en tjeneste. - Kom ind.
- Lisa! - Hvad?!
Kom indenfor. Vil du have en kop te?
Ja...
Undskyld, jeg kommer for sent.
Så kom du.
- Og hvis mrs. Castle afviser jer? - Hvordan vi vil klare det?
Vi er kvinder. Stil dog ikke så dumme spørgsmål.
Så er det nu. Vi ses.
Kom med mig.
Mr. Tooley. Jeg ventede Dem ikke.
Men De holder møde med kvinderne?
Det er på tide, jeg hører deres argumenter.
Hvis De vil vente, skal jeg informere Dem om alle vores beslutninger.
Jeg tror, vi deler det samme mål, mrs. Castle.
Vi vil begge se Ford ansætte engelske arbejdere.
Ford er en uundværlig del af vores økonomi. Det er jeg bevidst om.
Tving os ikke til at flytte produktionen.
Støt vores forsøg på at bekæmpe de evindelige strejker, -
- som forhindrer os i at skabe profit, -
- og det er jo det, vi er her for. Ellers flytter vi vores fabrikker.
Truer De mig, mr. Tooley?
Jeg vil forhindre, at 40.000 bliver arbejdsløse. Så mange ansatte har vi.
For ikke at nævne ti tusinder af relaterede job.
Jeg tror ikke, nogen af os vil løbe den risiko.
Vel?
Se, der er Eileen og Monica. Mon de kan se os?
Få fat i premierministeren.
Må jeg bede om nummer 10?
Ja. Ja. Fint. Mange tak.
Han sidder desværre i et fly og lander først i aften.
Tak, fordi du kom.
- Jeg er så ked af... - Nej, lad være.
- Det er mig, der skal undskylde. - Nej, du skal da ej.
Så er ministeren klar.
Så er det nu.
Er I klar?
- Goddag. - Goddag.
Mrs. O'Grady, jeg kan kende Dem fra tv.
Bare kald mig Rita. En fornøjelse.
- I lige måde. - Undskyld...
- Det er Connie. - Goddag.
Brenda. Og Sandra.
Det glæder mig, I alle kunne komme.
Værsgo at sidde ned.
- Vil I have et glas sherry? - Ja tak, det ville være dejligt.
Tak.
- De har vel ikke whisky? - En kvinde efter mit hjerte.
Også til mig.
- Skål. - Skål.
Jeg har fulgt jeres kamp nøje, -
- og jeg vil fortælle jer, hvor stolt jeg er af den.
Jeg støtter kampen for ligeløn. Og I skal nok få den igennem.
Men først med tiden. Industrien vil nægte jer den.
Overhuset vil lave et stort postyr. Det bliver ikke nemt.
Er der noget nemt, det er værd at kæmpe for?
Genoptag arbejdet ved symaskinerne.
Så får I mit ord på, jeg vil fortsætte kampen for jer.
Nej.
Vi vil have noget sort på hvidt. Nu.
De har autoritet. Vi troede, at når vi mødtes med Dem...
I politik må man nogle gange vælge den lange bane...
Vi er arbejdende kvinder. Og det er De også.
Udmærket.
Hvad skal der til, før I vil genoptage arbejdet?
Hvabehar?
I vil have noget sort på hvidt.
Og bid godt mærke i, at jeg siger "noget", ikke "alt".
Vi vil have...
Vi vil have garanti for ligeløn. Og i mellemtiden...
...skal vores takst ligge tættere på mændenes.
Nu. Hos Ford.
75 procent?
90.
90. Mindst.
I sætter mig i en særdeles vanskelig situation.
- Var jeg for fremfarende? - Nej.
Mr. Tooley. Jeg bliver nødt til at løbe den risiko, De talte om.
Mødet mellem mrs. Castle og de strejkende Ford-syersker -
- nærmer sig en afslutning. Der kommer snart en udtalelse.
Et øjeblik.
Er den ikke fra Biba? Jeg har set den i et blad.
Jo. Jeg skal levere den tilbage efter i dag.
- Er Deres fra C&A? - Ja.
- Hvorfor betale mere? - Lige netop.
- Jeg har den samme derhjemme. - De er klar nu, fru minister.
Piger.
- De damer. - Efter Dem.
- Nej, efter Dem. - Hold da op. Kom. Tak.
Nå, de damer, skal jeg hjælpe jer?
Mange tak, d'herrer. Det glæder mig at meddele, -
- at vores møde i dag har medført, -
- at de 187 Ford-syersker genoptager arbejdet den 1. juli.
De får en øjeblikkelig lønstigning på 7 pence i timen, -
- hvilket svarer til 92 procent af mændenes takst.
Men det er ikke det hele.
Som et resultat af vores møde kan jeg bekræfte, -
- at regeringen til fulde støtter et nyt lovforslag om ligeløn.
Til efteråret garanterer jeg en ny lovgivning, der vil sikre, -
- at denne afgørelse bliver til lov. Tak.
Der kommer lidt støtte fra bagtropperne.
TO ÅR SENERE I MAJ 1970 BLEV LIGELØN VEDTAGET VED LOV
LIGNENDE LOVE FULGTE SNART I INDUSTRILANDE OVER HELE VERDEN
For at fejre det fik vi lov til at holde fest i kantinen.
- Den fest husker jeg ikke ret godt. - Nej, det kan jeg tænke mig.
Og jeg sagde til mig selv:
"Her har vi noget af den gamle ånd, som gav stemmeretskvinderne succes."
Vi strejker alle sammen. Alle syerskerne.
- Så Ford får ingen bilsæder lavet? - Nej, ikke af os.
- Og I vender ikke tilbage? - Nej.
Ingen regnede med, at vi ville strejke.
Vi bliver ved med at kæmpe, til vi får ligeløn.
Kvinder strejker ikke uden god grund.
Vi vidste ikke, vi var så stærke.
Vi vidste ikke, vi kunne få Ford til at stå stille.
Vi har æren for det. Os damer.
Og vi er damer, uanset hvad folk siger. Vi er damer.
FORD INDFØRTE MANGE NYE TILTAG OVER FOR DE ANSATTE -
- OG ER NU ET EKSEMPEL PÅ EN GOD ARBEJDSGIVER
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2011
Alle sammen ud!